25. pokrajinsko hodočašće hrvatske vojske i policije u Ludbreg
25. pokrajinsko hodočašće hrvatske vojske i policije u Ludbreg održano je na Sveti petak, 30. kolovoza, u sklopu proslave dana ludbreške Svete nedjelje.
Hodočašće je započelo svečanom procesijom od župne crkve u Ludbregu do zavjetne kapele Svetišta. Uslijedila je pobožnost križnog puta te misno slavlje koje je predslavio vojni ordinarij u RH mons. Jure Bogdan u zajedništvu s generalnim vikarom Vojnog ordinarijata u RH don Markom Medom, vojnim i policijskim kapelanima te svećenicima iz Varaždinske biskupije.
Na početku mise upaljena je svijeća za sve poginule branitelje, a potom je ludbreški župnik vlč. Kristijan Stojko pozdravio nazočne hodočasnike: hrvatsku vojsku i policiju sa sjeverozapada Hrvatske, hrvatske branitelje i obitelji poginulih i nestalih hrvatskih branitelja, vatrogasce, udruge proizašle iz Domovinskog rata, povijesne postrojbe, međunarodnu policijsku zajednicu iz Austrije, Slovenije i Mađarske, regionalne urede IPA-e, civilnu zaštitu, župe Vinicu i Rasinju, svećenike ispovjednike, graditelja ludbreškog svetišta mons. Josipa Đurkana, nazočne svećenike kapelane i predslavitelja mons. Bogdana. Potaknuo je i hodočasnike da pristupe sakramentu ispovijedi.
„Četvrt stoljeća iz sjeverozapadne Hrvatske katolički vjernici iz hrvatske vojske, policije, branitelja, zajedno s vojnim i policijskim kapelanima i drugim svećenicima, dolaze na pokrajinsko hodočašće u svetište Predragocjene Krvi Kristove u Ludbreg. Našem hodočašću pridružuju se ove godine vatrogasci, pripadnici civilne zaštite, povijesnih postrojbi, vjernici iz više župa Varaždinske biskupije i drugih krajeva naše Domovine. Naše hodočašće se redovito odvija u „Sveti petak“, u sklopu Devetnice - duhovne priprave za proslavu Svete Nedjelje u ludbreškome svetištu“, rekao je na početku propovijedi mons. Bogdan.
Podsjetio je na jednu pučku izreku koja kaže da nema proštenja bez oproštenja. „I mi stoga i danas kod dolaska u Ludbreg u svetište Predragocjene Krvi Kristove, imamo prigodu za sakramentalnu svetu ispovijed. U dubini svoga srca, u skrušenoj molitvi pred Bogom, u mjestu dragocjene relikvije Krvi Kristove, prebiremo po svojoj nutrini, promatramo koliko je dobroga Bog po nama učinio u našem svakodnevnome životu, koliko i kakvog ulja ima u svjetiljki našeg života. U svijetlu Božje riječi promišljamo o svome životu. Milošću Božjom ojačani, želimo se vidjeti onako kako nas Bog vidi. U vlastitome ispitu savjesti, o svome odnosu prema Bogu, ljudima, samome sebi, uočavamo i naše nesmotrenosti i nesnalaženja pred izazovima životnih situacija, vidimo manje i veće padove, vidljive i nama i drugima i one manje poznate. Savjest nas upozorava da su to grijesi koji onečišćuju dušu“, kazao je biskup te nastavio govoriti o snazi Božjeg djelovanja po sakramentu ispovijedi, što je u konačnici mnoge hodočasnike i potaknulo da se za vrijeme mise ohrabre i pomire s Bogom.
Nadalje je govorio o prispodobi iz evanđelja dana koja govori o deset djevica, mudrima i ludima te se upitao: „Što nam Isus želi poručiti u ovoj prispodobi?“
„U životu postoji jedno grozno i strašno kasno, prekasno! Ulje u ovoj prispodobi nije nikakav potrošni materijal nego je ono simbol, znak čovjekove spremnosti da cijeli svoj život usmjeri prema Evanđelju i Isusovoj osobi. I nije to stvar za neke povremene prigode, blagdanske ili nedjeljne svečanosti, nego je to trajna zadaća - usmjeravati se prema Gospodinu Isusu, Spasitelju i Otkupitelju čovjeka, trajno, svakodnevno, ustrajno. Imati sa sobom uvijek ulja u rezervi! Ne gubiti nadu, strpljivost, ne prepustit se malodušju! Svaki trenutak života je silna milost, rekao je židovski pisac Elie Wiesel. Milost je biti pozvan na gozbu - svadbu Jaganjčevu, ali biti uvijek budan, dijeliti s drugima radost i nadu. Naše zalihe ulja, naši resursi su Sveto Pismo, Božja riječ, bogoslužje, proštenje, hodočašće, molitva, ispovijed, sakramenti“, naglasio je propovjednik.
„Uz sve mrkline i tmine života znademo kamo su naše tračnice života usmjerene i kamo vode. Unatoč svim životnim udarcima, neprilikama koje nas na putu snalaze, mi znademo tko nas u luci očekuje. Ne znamo kad će Gospodin doći, ali je izvjesno: doći će! Evo razloga zašto hodočastimo. Evo razloga zašto činimo pobožne vježbe, zašto pravimo reviziju vlastitoga života u svijetlu Božje riječi. Molitva prve Crkve u iščekivanju Gospodina Isusa bila je iz posljednjeg retka Svetoga pisma i to je i danas naša molitva na ovoj misi: 'Maranatha, Dođi Gospodine Isuse'“, zaključio je biskup Bogdan.
Na kraju mise riječi zahvale uputio je i policijski kapelan, kapelan poslužitelj u vojnoj kapelaniji i župnik u Beletincu vlč. Ivica Horvat. Zahvalio je svima koji su se odazvali pozivu na hodočašće: vojnim i policijskim kapelanima, predslavitelju mise, svim vjernicima hodočasnicima te Policijskoj klapi Svetog Mihovila iz Splita koja je pjevala na misi. „Neka ova 25. obljetnica bude svima nama poticaj za daljnja hodočašćenja i dolazak u ovo Svetište po blagoslov“, poručio je vlč. Horvat.
„Mi smo danas osvojili srebro: ovo je naše srebrno hodočašće u Ludbreg! Nadam se da težimo zlatu te da ćemo, ako Bog da, nastaviti dolaziti u ovo Svetište istim tempom - da ohrabrimo i učvrstimo svoj kršćanski identitet i svjetonazor“, poručio je na kraju mise mons. Bogdan.
Branimir Gubić